9.6.2023
![Monoca Salon kasvokuva Taitotalon logon molemmin puolin](/sites/default/files/styles/renewal_main_image_xl_1x/public/2023-06/Monica%20Salo%20kansikuva.png?h=15175fb0&itok=5if4sBAX)
Monica Salo työskentelee ohjaajana Attendo Lassilassa. Se on palvelukoti, joka tarjoaa tehostettua palveluasumista sekä palveluasumista mielenterveyskuntoutujille. Salo valmistui vuonna 2017 lähihoitajaksi. Silloin hän suuntautui opinnoissaan sairaanhoitoon ja huolenpitoon.
– Aloitin terveys- ja sosiaalialan työt vuonna 2015 henkilökohtaisena avustajana ja kotihoidossa. Työllistymistilanteen takia silloinen esihenkilöni suositteli suuntautumista sairaanhoitoon ja huolenpitoon, vaikka olin jo silloin kiinnostunut mielenterveys- ja päihdetyöstä, Salo sanoo.
Salon mukaan opinnot Taitotalossa ovat syventäneet ja parantaneet hänen ammattitaitoaan ja kykyä kohdata asiakkaita. Mielenterveys- ja päihdetyön ammattitutkinto antaa tietoa mielenterveys- ja päihdehäiriöistä, riippuvuuksista ja monikulttuurisuudesta. Koulutuksessa käydään läpi erilaisia ammatillisia menetelmiä, kuten seksuaalisuuden puheeksiotto, traumatietoinen lähestymistapa asiakkaiden kohtaamisessa, tunnesäätelytyöskentely sekä psykoedukaatio. Lisäksi koulutus opettaa kartoittamaan asiakkaan tilanteen kokonaisvaltaisesti.
Monivaiheinen tie sosiaali- ja terveysalalle
Salon työhistoria on monipuolinen. Lukion jälkeen hän opiskeli ravintola-alaa ja valmistui suurtalouskeittiön ja ravitsemusalan työnjohtajaksi. Sittemmin hän työskenteli 15 vuotta keittiöalan ammatillisena opettajana. Lisäksi Salo on tehnyt opettajan sijaisuuksia peruskouluihin. Opettajana hän työskenteli paljon erityistä tukea tarvitsevien nuorten ja lasten kanssa. Ennen lähihoitajaopintoja Salo pyöritti 7 vuotta omaa siivousfirmaa. Useamman alanvaihdon tehnyt Salo suositteleekin sosiaali- ja terveysalan kokeilua matalalla kynnyksellä.
– Töihin kyllä pääsee, jos on aidosti kiinnostunut työstä.
Mielenterveys- ja päihdetyön ammattitutkinto-opinnot sopivat Salon mukaan kaikille, jotka haluavat työskennellä mielenterveyskuntoutujien parissa. Alalle tarvitaan lähivuosina paljon lisää työntekijöitä. Salon mukaan työnantajat voisivat parantaa veto- ja pitovoimaansa satsaamalla hyvään työilmapiiriin ja siihen, että hoitajien ja ohjaajien työhön ei kuuluisi esimerkiksi siivousta tai kokkaamista.
– Ja totta kai alan palkkoja pitäisi nostaa.
Mielenterveys- ja päihdetyössä tarvitaan empatiaa
Vaikka mielenterveys- ja päihdetyössä sairaudet voivat usein johtua omasta elämäntilanteesta ja toiminnasta, Salo painottaa, että syyllistämisen sijaan ohjaus- ja hoitotyössä tarvitaan ymmärrystä ja tukea. Monilla potilailla on esimerkiksi vaikea perhetilanne ja ylisukupolvista traumataustaa, joten päihdeongelmien hoitamisessa syyllistäminen ei ole ratkaisu. Salo on itse perehtynyt perhekonstellaatioon ja omaan traumahistoriaansa, mikä auttaa häntä ymmärtämään asiakkaita ja heidän tarpeitaan paremmin.
– Terveydenhuollossa hoidetaan paljon muitakin itse aiheutettuja sairauksia. Esimerkiksi sepelvaltimotaudista ei syyllistetä ketään, vaikka elintavat vaikuttavatkin taudin etenemiseen.
![Vasemmalla puolella graafinen kuva hoitajasta/ohjaajasta, jonka vieressä Monica Salon kasvokuva](/sites/default/files/styles/medium_size_image_620x350/public/2023-06/Monica%20Salo%20kuvituskuva%20620x350.png?itok=QeNliLch)
”Sosiaali- ja terveysalalla työskentely rikastuttaa elämää”
Salo aloitti mielenterveys- ja päihdetyön ammattitutkinto-opinnot helmikuussa 2022. Vaikka korona rajoittikin lähiopiskelumahdollisuuksia, Salo kehuu opiskelukavereitaan ja Taitotalon kouluttajia.
– Kouluttajat ovat olleet erittäin päteviä ja ammattitaitoisia, ja opiskelukavereiden kanssa on syntynyt hyvää keskustelua.
Salon on tarkoitus valmistua syksyllä 2023. Tällä hetkellä opinnoista on suoritettu kaksi tutkinnon osaa: ammatillisuuden toteuttaminen mielenterveys- ja päihdetyössä ja monikulttuuristen lasten ja perheiden kanssa toimiminen. Nykyisessä työssään Salo viihtyy erinomaisesti. Salo kertoo, että sosiaali- ja terveysala on hänen kohdallaan periytynyt tyttäreltä äidille. Salon tytär nimittäin aloitti hoitoalanopinnot ennen äitiään, ja nykyään äiti ja tytär työskentelevät samassa paikassa.
– Pidämme työ- ja siviiliroolit erillään, mutta tyttäreni on hoitoalan ammattilainen ja tietää monesta asiasta paljon enemmän kuin minä, joten kysyn häneltä välillä neuvoa.
Salon mielestä se, että roolit ovat ikään kuin vaihtuneet on osoitus siitä, että sosiaali- ja terveysalalla työskentely rikastuttaa elämää.
Teksti: Johanna Rautio, Taitotalo